Trage-mi-o!
Întinde-te pe spate!
Așa. Mai repede!
Atinge-mă!
Haide!
- Oprește-te! - Nu...
Oprește-te naibii o clipă!
Trebuie doar să...
La naiba!
- Hai! - Mai dă-mi o doză de coca.
- Ce? - Mai dă-mi o doză.
- Vorbești serios? - Da! Mai dă-mi naibii o doză!
- Acum! Fugi după ea! - Bine...
Du-te, te rog...
- Haide! - Nu mai am.
La naiba!
- Am nevoie de cocaină. - Nu știu ce să-ți zic. Nu mai am.
- Atunci, du-te și mai procură. - Fir-ar al naibii! Ce vrei să fac?
S-o scot de nicăieri? Nu pot face asta, Candy.
Nu mai am bani! Vorbești engleză? Mă înțelegi?
- Nu mai am bani! - Du-te naibii, ticălosule!
Hristoase! Bine.
Liniștește-te! Nu-i bai. Pe toți sfinții, liniștește-te!
Rezolv imediat. Știu cum să mai procur.
Cum?
O comandăm.
O să vorbești în această stație.
O să convingi un camionagiu drogat și-n călduri să vină la noi.
El o să vină la ușa noastră, eu îl pocnesc în cap și... gata!
Am rezolvat. Bine? Poftim.
Știi cum funcționează butonul? Apasă pe acel buton.
Salutare! Sunt Candy și caut puțină companie.
Mă recepționează vreun camionagiu singuratic?
Sunt Rusty Nail. Am cunoscut o Candy Cane cândva.
- Unde ești, scumpete? - Hai, spune-i.
Candy Cane. Foarte drăguț, Rusty.
- Ai cumva droguri la tine? - Nu mă droghez, micuțo.
La naiba!
Știi ceva? Nu-i bai...
Cheamă-l la noi și-o să-i furăm banii.
- Bine? - Bine.
- Hai odată, altfel... - Nu-i nimic, flăcău.
- Ne putem distra și altfel. - Așa.
Cere-i numărul de telefon.
- Ce număr ai, scumpule? - 555-0159.
Acum așează-te provocator. Zâmbește și fii sexy.
Frumos.
Ți-am trimis un mesaj, scumpule.
Foarte drăguț.
Vino la Motelul Blue Jay, la ieșirea de pe A17,
pentru o desfătare de după-amiază.
Grăbește-te. Abia aștept să te văd.
- Zi-i la camera 21. - La camera 21, scumpete.
Voi fi acolo.
Te iubesc, scumpete!
Vine la ușă, îl lovesc, îi luăm portofelul și-o ștergem.
- Trebuie să ne îmbrăcăm. - Dar nu vreau să plec.
Am plătit deja camera.
Ce naiba crezi c-o să se întâmple dacă rămânem aici după ce-l jefuim?
Mergem la mititica!
- Ia și te îmbracă! - Bine.
- N-o da la întors, Candy. - N-o dau.
Rămâi acolo.
O să-l nimicesc.
Ce ciudat! Nu arăți deloc ca-n poză.
Domnule, te rog... Ne pare rău. Lasă-ne să plecăm.
- N-o să spunem nimănui, îți jur. - Poate.
Pe de altă parte, nu mi-ați demonstrat că pot avea încredere în voi, nu-i așa?
- Nu! - Ciocu' mic!
- Te rog! - Ce mă rogi?
- Ești teafără, iubito? - Aveți o alegere de făcut.
Ați intrat în belea împreună, puteți să ieșiți din ea împreună.
Lanțurile de la încheieturile voastre le-am legat de crucea cardanică.
Dacă rezistați doi km și nu cădeți, eu vă voi elibera.
Dar, dacă unul dintre voi alunecă, lanțul se va strânge,
se va încolăci în jurul arborelui și vă va trage pe amândoi sub camion.
- Deci ne dai drumul după doi km. - Sunt un om de cuvânt.
Uitați o mică recompensă.
O să vă dau vouă această pungă cu metamfetamine.
O să fiți "sparți" pentru multă vreme.
Dar nu puneți mâna pe ea până nu opresc.
Trebuie să așteptați până v-o dau eu în mână.
Ar fi nepoliticos din partea voastră s-o luați pur și simplu.
E timpul să plecăm. Hopa sus!
E un ordin! Am zis să vă mișcați.
- Bine... - Mișcați-vă!
- Bine. - Haideți! Să mergem.
Bravo! Drum bun!
Candy!
E în ordine.
Candy!
Candy, uită-te la mine! Uită-te în ochii mei!
Uită-te numai în ochii mei! Putem s-o facem.
Putem s-o facem, dar trebuie să mă ajuți.
Trebuie să mă ții mereu de mână. Trebuie să rezistăm doar doi km.
Bine?
- Rezistă. - Bine.
- O să fie bine. Ca și înainte. - Bine...
Bine? Ține-mă de mână!
- Nu! Apucă-mă de mână! - La naiba!
Apucă-mă de mână! Apucă-mă imediat de mână!
Ești teafără? Te țin bine. Ești teafără?
Te-am prins. O să te țin de mână.
Au trecut doi km, omule. Am făcut doi km.
Am făcut doi kilometri. Oprește naibii camionul.
Felicitări! Ați reușit.
Am reușit.
Nu... Uită-te la mine în continuare. Uită-te la mine! Nu...
Nu, Candy! O luăm mai târziu, iubito. Așteaptă până oprește. Nu!
Candy, nu!
Nu!
GLUMĂ MORTALĂ 3
Traducerea și adaptarea: Alexynho @ www.titrari.ro
- Care-i aria de acoperire? - Opt km pe teren plat.
- Crezi că-i de ajuns? - E suficient pentru această cursă.
Echipajul va fi informat cu acele stații în timpul pauzelor.
- Probă. One Racer, răspunde. Terminat. - Funcționează de minune.
Hai să dăm gunoiul ăsta deoparte.
- Deci, crezi că e pregătită? - Am verificat-o în întregime.
Mașina e-n stare excelentă. O să le dea ceață tuturor.
Așa ziceai și la orele de mecanică din timpul liceului.
Da, trebuia să te trag după mine, altfel erai exmatriculat.
- Și la fel procedez și acum. - Eu îmi amintesc altceva.
- Serios? - Da.
Ai încercat să te dai la Amy Crawford, fata la care mă dădeam și eu.
- Ți-amintești? - Nu-mi amintesc.
- Nu-ți amintești? - Nu.
Amy Crawford, regina balului. Ba îți amintești.
Eram în clasa a noua și o duceam la bal. Urai faptul că eram partenerul ei.
- Serios? - Iar eu te credeam tovarășul meu.
Sunt tovarășul tău, dar, când vine vorba de femei,
tovarăș sau nu, interesul poartă fesul.
Da, mi se pare corect. Salutare! Ați luat vreo ceva?
Da. Unde-s fetele? Nu ele trebuiau să facă cumpărăturile?
Jewel își face cumpărăturile, crede-mă. E și o șoferiță desăvârșită.
Din câte știu, nu ea conduce, așa că la ce sunt bune?
- Sunt numai bune de privit. - Vezi cum vorbești, bobocule.
- Mersi. - I-ai făcut toate testele?
Da, le-a trecut cu brio. E gata de acțiune.
Grozav.
Fetele ziceau că au o surpriză pentru noi.
- Bună, iubitule! - Bună!
Puteți să vă puneți uniformele? Vreau să fac o poză de grup pentru site.
Deja sunt destule poze puse pe site.
Haide, Austin, nu fi ticălos! Fă-o pentru mine.
Scumpule, poți monta aparatul în spatele mașinii?
- Eu și Alisa ne întoarcem imediat. - Serios?
- Bobby. - Bobby.
- Sunteți incredibil de sexy. - Vă plac uniformele noastre?
- Le ador, scumpete. - E ridicol.
Ar trebui să ne organizăm o echipă de curse,
nu să vindem calendare Miss Tuning.
Știi că ești un ticălos, nu?
Hai să ne aliniem în fața mașinii și să facem o poză.
Fanii vor vrea să ne vadă înainte să plecăm către cursă.
- Bine. Haideți! - Asta e pentru cursa Road Rally 1000.
Pentru premiul de 100.000$.
- Tu ești tipul cel nou? - Da. Bună ziua!
- Ai mai văzut așa ceva până acum? - E al treilea cadavru în două luni.
- Hristoase! Pe bune? - Autostrada 17.
Nu i se spune degeaba "Strada Măcelului".
- Nu înțeleg. - Ce avem?
Un camionagiu a anunțat autoritățile. Fragmente... din cadavre.
Două victime. Un bărbat și o femeie, caucazieni.
N-au fost identificați. Încă mai căutăm restul din cadavre.
- Care a fost cauza? - Sincer, e greu de spus.
Poate fi vorba de o crimă.
Vom ști mai multe când vom găsi și restul.
Te voi înștiința când legistul a efectuat examinarea preliminară.
Aveți vreo idee ce i-a putut sfâșia în halul ăsta?
Puteau fi coioții, lupii...
Ei ar fi putut să împrăștie cadavrele prin toată zona.
- Bine. Țineți-mă la curent. - Așa vom face.
- Dle, cum vreți să-l trec în raport? - Un posibil atac de natură animalică.
Cadavrele arată de parcă au fost târâte pe drum.
Pot să verific prin zonă, să văd dacă știe vreo cineva ceva?
Verifică atât cât vrei, numai nu băga oamenii în sperieți.
Avem deja destule probleme cu... "Strada Măcelului".
Am înțeles. Voi fi discret.
- Anunță-mă când termini. - Așa voi face.
Și?
O ușoară îmbunătățire, o creștere de 3%.
Fir-ar, eu mă așteptam la mai mult.
Testele astea nu-s cine știe ce. Trebuie verificată în realitate.
- Știu, doar că nu avem timp. - Trebuie să ne facem timp.
- Ar fi o prostie să nu testăm motorul. - Vrei să zici că-s prost?
- Da. - Așa e.
În plus, ar trebui să mă lași pe mine să conduc.
Chiar ar trebui să conduci tu, nu? Bine. Știi ceva?
Uite cum facem, flăcău. Poți s-o conduci chiar acum.
- Poftim. Vrei să conduci? - Nu, mulțumesc.
- Ești sigur? - Da. Vrei să urci înapoi în mașină?
Potoliți-vă acolo-n spate. Îl agitați pe Bobby.
Ce-ai zis?
- Relaxează-te, Mick. - Cui îi e foame?
- Da. - E o cafenea la trei km distanță.
Cea mai bună mâncare americană. Oprim pentru masa de prânz.
- Întrebi pe bune? Normal că da. - Glumeam.
Bună dimineața!
Scuzați-mă! Eu nu beau cafea.
O să mă întorc să vă iau comanda.
- "Încântătoare". - Dumnezeule!
E reflexia în oglindă a Uriașei Marge.
- Cine? - Pe bune?
Cineva? Uriașa Marge? Aventurile lui Pee Wee?
Despre ce vorbești, Bobby?
Tineretul din ziua de azi n-au habar de istorie, de cultură...
- E catastrofic. - Îmi pare rău.
Dă-te mai încolo.
- Despre ce discutați? - Despre nimic, crede-mă.
Ai observat drumul ăsta pe GPS?
Nu. Poate e un drum vechi care a fost blocat.
Dacă nu-i blocat, e un drum mai direct. Putem câștiga o zi în plus.
Da, dar dacă nu apare pe GPS, poate nici nu mai există.
- Corect. - Deci, ce comandați?
- Burgeri? - Da.
- Da, burgeri. - Vă rog. Pentru toți.
Cu de toate și... la pachet. Ne cam grăbim.
Normal.
Mersi, Marge!
Cum vreți să procedăm?
Mi-ar plăcea o zi în plus, să pregătim terenul pentru cursă.
Ești într-un local pentru camionagii. Întreabă unul, el va ști.
- E o idee bună. - Haide.
Pe care?
Scuzați-mă, dle. Salutare!
- Ne puteți acorda o clipă? - Ce vreți?
- Indicații. Pot să vă arăt o hartă? - Cum dorești.
Recunoașteți această autostradă? A17.
Încă mai există? Că noi nu o localizăm pe GPS.
Există, dar nu vreți să mergeți pe acolo.
De ce nu? Ne îndreptăm spre Canada. Drumul ăla ne-ar scuti de o zi de condus.
Credeți-mă, nu vreți să mergeți pe acolo.
De ce nu? E un drum prost? E în construcție? De ce?
- Știți cum i se spune drumului ăluia? - Nu.
- "Strada Măcelului". Știți de ce? - Evident că nu.
Pe drumul ăla mor mai mulți oameni decât pe oricare altă șosea din SUA.
- Serios? - Se zice că drumul în sine e periculos.
Sunt un șofer bun.
N-o să fac niciun accident, dacă la asta vă refereați.
Ai putea să dispari pur și simplu.
Se zice...
Că un camionagiu patrulează pe acolo și caută oameni pe care să-i omoare.
Majoritatea criminalilor în serie sunt camionagii. Știi asta, nu?
- Ba nu-i adevărat. - Întreabă-l.
Barry încearcă să vă sperie cu poveștile despre A17?
- Da. - N-are nimic autostrada aia.
Barry are un talent în a exagera. Nu-l băgați în seamă.
Atunci spune-le ce căutai acolo azi-dimineață, Chris?
O nenorocire, un accident. Ancheta e în desfășurare.
Mie mi-a părut a fi crimă, o ofrandă adusă satanei.
Hristoase, Barry! Trebuie să-ți reîncepi tratamentul.
Mergeți cu viteza legală și o să fiți în regulă.
Asta până când mașina o să se oprească de una singură.
Cum adică?
E ca o zonă moartă pentru dispozitivele electronice.
Uneori se opresc toate odată, telefoane, stații, lanterne, motor...
Unii zic că-s extratereștrii de vină.
Eu zic că-i guvernul, afurisita de Securitate Națională.
Au în pustietate un post de recepție ultrasecret.
Nu vor ca noi să aflăm de existența lui.
Bine.
Îți mulțumim că ne-ai împărtășit teoriile conspirației
cu privire la guvern, la extratereștri și...
Te lăsăm să te întorci la masă. Îți mulțumim.
- Da. - Ia harta.
Desigur, voi de contrabandiști ar trebui să vă temeți cel mai tare.
Ăia n-au pic de milă, băieți.
Strada Măcelului duce direct către fermele lor de marijuana
pe care le au în Canada.
Nu e foarte bine patrulată, deci nu vreți să dați peste unul din ei.
- Nu. - Să aveți o zi plăcută!
- Ne vedem mai târziu. - Da.
- Bine. - Uimitor!
- Deci? - Foarte zelos.
Să mergem pe Strada Măcelului.
- Nu văd de ce nu. - Să-i dăm bice!
Și povestea cu drogurile? Părea autentică.
Mai vorbea și despre extratereștri și baze militare guvernamentale secrete.
Tipul a zis că poliția nu patrulează. Putem pistona mașina ca s-o testăm.
- Nu-i o idee rea. - Am avea ce povesti.
- Nu știu... - Să-i dăm bătaie!
- Da? - Da.
- Eu conduc. - Ba nu.
De ce tu o conduci mereu?
- Plătești tu? - Da.
Marge!
- Ce naiba, Bobby? - Uriașa Marge.
Acu' e acu'!
Noi mergem înapoi vreo 35 de km. O încălzim.
- O să vă prindem din urmă. - Am înțeles.
- Mă ții la curent prin stație. - Bine.
Nu-l lăsa să bușească mașina.
Mai bine întoarcem și-i prindem din urmă și pe ceilalți.
Bine.
- O turezi excesiv. - Ba schimb vitezele.
Nu distruge motorul înainte să ajungem acolo.
Cunosc limitele mașinii.
Știu exact cât rezistă și nu mi-e frică s-o forțez.
Crezi că lui Jordan îi e frică? E isteț. El de obicei termină cursa.
Nu bușește mașina precum nătărăul pe care-l cunosc.
N-a fost vina mea. S-a ars garnitura de chiulasă.
Iar apoi ai intrat cu mașina-n perete, cretin nepriceput ce ești.
Mulțumesc, iubito. Pot să-mi port singur de grijă.
Poate ar trebui să conduc eu.
- Încetinește puțin. - Pentru ce?
- Ca să nu-l sperii pe bietul om. - Dă-l în mă-sa! Ia privește.
Omule!
- Urât din partea ta, omule! - L-am dezmorțit puțin.
- Nu te poți abține? - Ce?
- Să-ți bați joc de oameni fără motiv. - E un talent înnăscut.
Trage pe dreapta. Preiau eu.
- Credeam că eu conduc. - Am zis să oprești. Mulțumesc.
Încetează, omule! O să te omor.
Ce-a durat atât?
Austin s-a împrietenit cu camionagiii locali.
- Ce? - Nu contează.
- Cum a mers? - Bine. Am mers cu 240 km/h.
- N-a avut nicio problemă. - Bun. Are vreo defecțiune?
Totu-i pe verde.
Dacă mașina merge așa bine, mărește-i salariul mecanicului.
- Ce naiba? - Ce-i asta?
- Ce naiba are ăla? - E tipul enervat de Austin.
Ți-am zis că a fost o acțiune deplasată?
- Ce naiba face tipul ăla? - O să încerce să ne depășească.
Nu-i bai. Stau liniștit și-l las să mă depășească.
- Ce jigodie! - Era să te lovească.
Știu.
- Acum încetinește. - Să-l depășim și să-l lăsăm în spate.
Da, hai să-i predăm o lecție.
- E un ticălos mai mare decât mine. - Tipul își umflă mușchii cu tine.
- Eu la dreapta, tu la stânga. - Am înțeles.
- Nu-l pot depăși. Vine cineva din față? - Nu, n-ai pe nimeni.
- Tipul e meseriaș. - Ba e dus cu pluta.
Voi face pe niznaiul pe dreapta. O să-l poți depăși.
Am înțeles.
Întocmai, zdreanțo!
E rândul meu. Să vedem dacă-i place unghiul mort.
- Calc-o! - Vedem dacă-i place unghiul mort.
Depășește-l.
Am reușit.
- Se întoarce. - Ce-i cu tipul ăsta?
- Fir-ar al naibii! - Nu-i nimic. Ține-te bine!
- Jigodia naibii! - Sunteți teferi?
A încercat să ne zboare de pe șosea.
La naiba! Ești teafăr?
Acum vine după tine.
Da!
- Dă-te la o parte, Jordan! - Nu mă poate atinge nici dac-ar vrea.
La naiba!
- I-a lovit? - Nu, sunt teferi.
- Ar trebui să oprim. - Camionagiul n-are nimic.
- Ar trebui să chemăm poliția. - Ei sunt teferi, la fel și noi.
Putem pierde o zi dacă implicăm poliția.
- Jordan! - Nu suntem tocmai nevinovați, iubito.
Dacă primesc puncte de penalizare, am putea pierde cursa.
Jordan are dreptate. Avem de concurat într-o cursă.
Le putem spune că ne-a împins de pe șosea.
- Îi anunțăm sub anonimat. - Așa ar fi corect.
Aș fi oprit dacă era cineva rănit, dar nu-i nimeni. Suntem bine cu toții.
Camioanele se răsucesc tot timpul. Aveți încredere în mine. Știu ce fac.
One Racer, răspunde. Ești acolo?
- Cine e? - Nu știu.
- Cu cine vorbesc? - One Racer? Cel cu mașina de curse?
- Da. - Eu sunt Rusty Nail.
Și cine ești?
Camionagiul pe care l-ai scos de pe șosea, Jordan.
- De unde-mi știi numele? - Ți-l cunosc, Jordan.
- Îți cunosc întreaga echipă. - Și ce dorești?
O să plătești pentru ce-ai făcut. Ascultă la mine.
Și, ca să știți și voi, n-o să ajungeți la acea cursă.
Închide stația! Nu mai vorbi cu el.
- Ce ne facem? - Nu știu. Mergem mai departe.
Tragem tare s-ajungem la graniță. Să sperăm că nu mai dăm peste el.
- Părea supărat. - Noroc că-i la 80 km în spatele nostru.
Vom mări distanța și mai mult.
- Alo? - În ce belea am intrat?
Ține-te de noi. Ne îndreptăm către graniță.
- Să rămânem împreună. - Dacă cheamă poliția?
Condu mai departe.
Locul ăsta-i o frumusețe.
Plătește cu bani gheață, să n-avem etichete de tranzacții.
Vom încerca să ne grăbim, iubito.
S-a izbit în mine, iar remorca s-a desprins.
N-am văzut nimic.
Ce s-a întâmplat? De ce ești așa supărată?
Trebuia să oprească și să cheme poliția. Acum putem avea probleme cu toții.
- Chiar așa? - Da, a fost o prostie.
Mereu credeam că o să fie corect, dar se pare că m-am înșelat.
Salutare!
Dacă ne-a reclamat la poliție?
Dacă a reținut numărul de înmatriculare, putem fi dați în urmărire.
Avem două mașini. Le-am făcut plinul.
- Mai bine mă lăsai pe mine să-l fac. - Ne-am descurcat și fără.
- Și restul? - Păstrează-l.
- Nu vreau să am probleme. - Tu nu ai cazier, prostane.
De asta trebuie să ajungem la graniță, ca să evităm poliția.
Știi ceva? Faci o alegere proastă.
Ești un idiot. Nu poți să decizi în numele tuturor.
- Știu ce fac, Jewel. - Da, continui să spui asta.
Dar adevărul e că nu știi ce faci și o să încetezi imediat.
Tu ai început asta, Austin.
Plecăm în următorul oraș cu a doua mașină, mergem la poliție și cu asta basta.
- Haide! - Cum rămâne cu cursa?
Știi ceva, Jordan? Du-te la cursă. Fă ce vrei, nu-mi pasă. Eu asta voi face.
- Poliția nu pare să ne caute. - Momentan.
Urmăririle sunt repetate în continuu. În ultima oră n-a fost nimic neobișnuit.
Tot nu înseamnă mare lucru.
Hristoase!
- Tu schimbi cauciucul. - Mulțumesc din suflet.
Ce ciudat! GPS-ul s-a oprit și funcționează pe satelit.
Să văd GPS-ul de pe telefon. Nu am semnal.
Mergem înainte până prindem semnal.
Fă-te util și ia cricul.
- Ce faci? - Conduc.
Unde crezi că sunt Jordan și ceilalți?
- Jumate de oră a fost mașina stricată? - Cam așa.
- Pot fi în fața noastră cu vreo 75 km. - Tot n-avem semnal.
Încearcă stația.
Probă.
Mă recepționează careva? Probă.
Funcționează.
La naiba!
Ce naiba-i asta?
- La naiba! - Accelerează.
- Tipul e debil mintal. - De ce face asta?
Nu știu. Mergi mai departe.
Austin, fă ceva!
Doamne!
- Cheamă ajutoare! - Jordan!
- Haide! Cheamă ajutoare! - Jordan! Sunt Austin, răspunde!
- Dumnezeule! - Jordan, răspunde! Sunt Austin.
Avem semnal?
Nu, nimic.
Doamne!
Vine lângă noi.
- O să ne depășească. - Doamne! Ce să fac?
Ce să fac?
- Merge. - Serios?
- Da. - Încearcă să dai de ei.
Austin, Jewel, răspundeți.
Austin, Jewel, răspundeți. Terminat.
Austin! Răspunde, amice. Sunt Mickey.
Am semnal. Voi încerca s-o sun pe Jewel.
Austin. Hai, amice! Vrem vești de la voi.
Bună! Sunt Jewel. Știi ce ai de făcut.
Căsuța vocală.
Poate trec prin aceeași porțiune de drum prin care am trecut și noi.
Așa-i.
Te rog! De ce faci asta?
Lasă-ne în pace.
Te rog, ascultă-mă!
Nu am vrut. Doar ne prosteam.
Te rog!
Unde mă duci, omule? Te rog, nu!
- Mergi în continuare. - Te rog!
- Am ajuns. - Nu, nu...
Ești un om religios, Austin?
Nu. Adică, da. Pot să fiu. Voi fi religios de-acum înainte.
Te rog, nu! Fac orice.
- Nu! - Cum se zice?
Mâinile trândave sunt lucrătura diavolului.
Nu...!
Eu prefer alt citat.
Dacă mâna te conduce spre păcat, taie-o.
Nu...!
Sau poate aleg citatul, "ochi pentru ochi"...
- Mă îngrijorez. - Știu.
- Cred că trebuie să întoarcem. - Are dreptate, Jordan.
Trebuie să vedem dacă-s în regulă. Poate au probleme cu mașina.
Sau sunt în pârnaie.
Momentan avem stația și telefoanele.
Dacă nu avem vești de la ei în 15 minute, ne întoarcem.
- Bine. - De acord.
Mi se pare corect. Ai 15 minute începând de acum.
E timpul să discutăm puțin.
One Racer.
One Racer. Răspunde, Jordan. Sunt tovarășul tău, Rusty Nail.
"Tovarăș"...
- Ce vrei? - Eu nu vreau nimic.
Dar am ceva ce tu-ți dorești.
Da? Ce anume?
Drăguța ta prietenă și copilotul tău încrezut.
De unde știu că-s la tine?
Jordan, te rog!
- Vino după mine, te rog! - La naiba!
Acum mă crezi?
Te rog să nu le faci rău. A fost un accident.
Nu accept. Va trebui să plătești.
- Cât? Îți dau cât vrei. - Nu cred că-ți ajung banii din buzunar.
Dar poți face ceva ca să uit întregul incident.
- Ce? - Mașina ta de curse.
Ți-i dau pe Austin și pe Jewel în schimbul mașinii.
- Trebuie să accepți. - Vom fi chit.
- Dă-l în mă-sa. - De acord. Dar nu-i răni, te rog.
E un depozit vechi la ieșirea de pe Autostrada 17,
pe strada Four Points.
Ai o oră la dispoziție, altfel n-o să-ți mai vezi prietenii.
- Cât e de departe? - E imposibil.
- Cum adică? - Sunt aproape 150 km.
- N-avem cum să reușim. - Mai avem nevoie de timp.
Mă auzi? Ne trebuie mai mult timp ca să ajungem acolo.
- Trebuie să plecăm. - Ești acolo?
Trebuie să plecăm! Să mergem!
Spune "brânză". Doar una, pentru orice eventualitate.
Sunt Williams. Am găsit o camionetă avariată pe A17.
Trimite o ambulanță și un autocamion de depanare. Terminat.
Recepționat.
- Jenkins, ești acolo? - Da. Care-i problema?
Trebuie să vii și să vezi cu ochii tăi.
Trezirea.
Trezirea, Frumoasa Adormită. Ai trecut printr-un accident cumplit.
Ai o rană urâtă.
Spune-i lui Jordan unde trebuie să mergi.
- Spune-i lui Jordan! - Trebuie să merg la spital.
- Mai tare! - Trebuie să merg la spital!
Și ce trebuie să facă Jordan pentru ca tu s-ajungi la spital?
- Să-ți dea mașina. - Ce să-mi dea?
- Să-ți dea mașina. - Foarte bine.
Te rog, nu face asta. Dezleagă-mă. Nu vreau să...
- Trebuie să încropim un plan. - Îi dăm mașina.
Îi luăm pe Austin și pe Jewel, apoi chemăm poliția.
Le spunem că ne-a răpit prietenii și ne-a furat mașina.
- Și dacă ne trage pe sfoară? - Nu le putem pune viețile în pericol.
- Are dreptate, nu putem. - Nu zic să le punem viețile-n pericol.
- Zic doar că n-am încredere-n ticălos. - Da? La ce te gândești?
- Jordan. - De aici merg pe jos.
Voi doi mergeți pe laterale. Păstrați contact vizual.
Stați ascunși. Trebuie să mă vadă doar pe mine.
Bine. Baftă!
Acordă-mi o clipă ca să ajung la locul meu.
- Bine. - Vin cu tine.
- Nu. - Ce?
Rămâi aici. E prea periculos.
Cineva trebuie să stea la mașină în caz de ceva.
- Nu rămân aici. - Ba da.
Rămâi în mașină și blochează portierele. Lasă-mă să mă ocup eu.
- O să mă întorc după tine. - Bine.
Astea-s cheile mele.
- Totul se va termina în câteva minute. - Bine.
Sunt Jordan. Am ajuns.
Am mașina și-mi vreau prietenii înapoi.
Încă cinci minute.
Sunt pregătit să facem schimbul. Cheile-s la mine, mașina-i la intrare.
Intră. Îți spun eu când să te oprești.
Vreau să vorbesc cu prietenii mei, să mă asigur că sunt teferi.
- Nu ești în calitate să dai ordine. - Vreau să vorbesc cu ei.
Bine. Verifică-ți telefonul.
- ...ca să mergi la spital? - Să-ți dea mașina!
Jigodie!
- Ce să-mi dea? - Să-ți dea mașina.
Sper că nu i-ai făcut vreun rău!
Intră imediat... sau anulăm înțelegerea.
Sunt aici. Cheile-s la mine. Adu-mi prietenii.
Sunt în fața camionului tău.
Eu m-am ținut de cuvânt, acum ține-te și tu.
Știu că mă poți auzi. Ieși afară și discută cu mine.
Bobby?
Alisa!
Să mergem!
- Mișcați-vă! - Repede!
- Unde-i Bobby? - Nu știu.
- Nu l-am văzut. - Nu-l putem aștepta. Trebuie să fugim.
Ce naiba?
Ieși încetișor din camion.
Ieși imediat din vehicul!
Încetișor! Mâinile la vedere!
Mâinile deasupra capului! Mai sus!
În genunchi.
Mâinile la ceafă. Încleștează-ți degetele chiar acum!
Nu face nicio mișcare!
- Stânga sau dreapta? - Nu știu. Fă la dreapta.
- Sună poliția. - Era și cazul să-ți vii în fire.
Sun eu.
Ce e în camion?
- Ce-i în față? - Ce?
- O mașină de patrulă. - Da!
- Dle ofițer, ajutați-ne! - Mâinile sus!
- Avem o urgență. Ascultă-ne!
- Prietenii noștri au fost răpiți. - Ajută-ne!
- Sunteți puștii de la restaurant? - Da, noi suntem.
Carne proaspătă?
Un camionagiu ne-a răpit prietenul. Pot să-ți arăt ceva?
- Nu face nicio mișcare! - E un telefon, omule.
Încetișor.
Vreau să-ți arăt o poză.
E doar o poză. Ea-i prietena mea. A răpit-o.
Puteți lăsa mâinile jos.
- Spuneți-mi ce s-a întâmplat. - Un camionagiu ne-a răpit doi prieteni.
Voiam să facem un schimb la un depozit, mașina pentru prietenii noștri.
A încercat să mă calce cu camionul său, dar nu știm încotro a luat-o.
- A trecut vreun camion pe aici? - Da, acum vreo 15 minute.
- Un Peterbilt negru? - Da.
- El e. - Întoarceți-vă în mașină.
Urmați-mă și o să-l prindem.
Mă întorceam dinspre Fargo, când m-a sunat dispeceratul.
Aveau de făcut un transport rapid și nu mai aveau camioane frigorifice,
așa că goneam spre fabrica de prelucrare înainte să se strice toată încărcătura.
Hristoase! Ce naiba ai făcut? La pământ! Treci imediat în genunchi!
Ce-ai făcut?
- Mă jur că n-am avut de-a face cu asta. - La pământ!
Am luat încărcătura unui pungaș.
Un tip mi-a zis prin stație că i s-a stricat camionul.
Fața la pământ! Acum!
Ce-i aia?
Fir-ar!
- Du-te! Urmărește-l! - Da, da.
Jenkins, sunt Williams. Am prins criminalul. Terminat.
Mă jur că nu sunt implicat.
Jenkins, sunt Williams. Suspectul e în custodie.
Suspectul se află în custodie. Terminat.
One Racer. Răspunde, One Racer.
- Da, aici One Racer. - Ai încălcat regulile, Jordan.
- Ai omorât un polițist. - Într-adevăr.
Unul din voi va plăti cu mult mai mult decât o simplă mașină acum.
Acum luați și ascultați.
Dispecer, aici Williams. Ai vreo veste de la Jenkins?
- Nimic, Charlie. Ce se petrece acolo? - La naiba!
Am în custodie un suspect. Îl aduc la interogatoriu.
Caută-l imediat pe Jenkins!
Ajutor!
Vă rog, cineva să mă ajute!
- Vă rog, cineva... - Nu!
Dumnezeule, nu!
Doamne!
One Racer.
- Răspunde, One Racer. - Da, sunt Jordan.
Salutare, Jordan! Vreau să asculți și să bagi la cap.
Asta se întâmplă când încalci regulile.
- Salută lumea, Bobby! - Jordan, te rog, ajută-mă!
- Fir-ar! La naiba! - Nu-i face rău.
- Prea târziu pentru asta, prietene. - Nu...
- La naiba! - Ajutați-mă naibii!
Jewel!
Cum te simți, Bobby?
- Faceți-l să se oprească. - Devii puțin cam compact.
Te rog să-i dai drumul!
Nu! Te rog!
La naiba!
Închide drăcia asta.
Ce naiba a fost asta?
Tu ești vinovatul, Jordan.
Ai făcut o alegere greșită, iar acum prietenul tău e mort.
Te poți împăca cu ideea asta?
Te poți trezi în fiecare dimineață înfruntându-ți faptele?
Ba nu, tu ai făcut asta, jigodie. Tu l-ai omorât.
- Alo? - 911. Ce urgență aveți?
Am nevoie de ajutor. Un tip încearcă să ne omoare prietenii.
- Vă rog să așteptați. - Ne omoară prietenii.
Îți mai ofer o alternativă, Jordan. Va fi una dificilă.
Dar îți mai ofer o șansă ca să îndrepți lucrurile.
Te vreau pe tine, Jordan.
Va trebui să plătești pentru ce-ai făcut, iar eu îți ofer această oportunitate.
E un cimitir de fiare vechi la intersecția cu Canyonul.
Ne întâlnim acolo. Dacă mi te predai, îți voi elibera prietenii.
Te rog, Jordan, ajută-mă! Te rog!
Alegerea-ți aparține, Jordan. Nu mă face să te aștept.
- Alo? - Mă enervez când aștept.
Nu știu unde suntem. Ajută-ne! I-a prins. Trebuie să ne ajuți!
Domnule, nu vă pot ajuta dacă nu știu unde sunteți.
Nu știu unde suntem. Suntem pe lângă un cimitir de fiare vechi.
Dă-mi telefonul! La naiba!
- Oprește mașina. - Nu.
- Am zis să oprești. - Iar eu am refuzat.
Nu-i putem lăsa pe Jewel și pe Austin să moară.
Ești dus cu pluta!
- Să mergem. - Nu, Mickey.
- Vii cu mine. - Ba nu.
Murim cu toții dacă ne întoarcem. Pricepi?
- Nu-i putem abandona. - Fii isteață. Mergem după ajutoare.
- Lăsăm poliția să se ocupe. - Va fi prea târziu.
Ai auzit ce i-a făcut lui Bobby, nu? Situația a scăpat de sub control.
Ce te face să crezi că nu veți păți și voi la fel?
- Știu. - Atunci de ce faci asta?
- Nu... - Nu... ce?
Nu-i pot abandona pur și simplu.
Se pare că s-a hotărât.
- Te rog să nu pleci. - Decizia-ți aparține.
Du-te cu el dacă vrei.
Dacă pățește ceva, te omor cu mâna mea.
Cum o să-i aducem înapoi?
Planul n-a mers data trecută, iar acum mă ai doar pe mine.
- O să fac ce zice. - Te predai?
Da.
- E o nebunie. O să te omoare. - Poate că da, poate că nu.
Dacă-i salvez viața lui Jewel, atunci merită.
La naiba!
Dumnezeule, nu!
Hristoase!
Dispecer, sunt Williams. Ofițer la pământ.
Repet, ofițer la pământ. Toate unitățile să vină pe A17.
La borna...
La borna 61.
Cineva să mă ajute! Dumnezeule! Te rog, nu!
Domnule, îmi pare rău!
Îmi pare foarte rău! Te rog, nu!
Nu trebuia să mă torni la poliție, Mickey.
Ți-ai luat nasul la purtare.
Asta mă supără foarte tare.
Powell a mai găsit un cadavru.
- Ce? - De fapt, jumătate de cadavru.
A găsit o femeie la marginea drumului, aproape de pasarelă.
Bine.
Oameni buni, veniți aici. Imediat!
Fiți atenți. S-a mai găsit un cadavru.
Vreau ca A17 să fie blocată.
Valabil și pentru fiecare intersecție pe o rază de 150 km.
Nu trece nimeni.
Opriți și verificați fiecare vehicul. Uitați-vă după avarii.
Cineva l-a accidentat pe Jenkins.
E un criminal pe acest drum.
Iar eu vreau să-l prind.
Ia mașina și caută o casă, o benzinărie, orice...
- Și cheamă poliția. - Nu te pot lăsa aici.
Nu mă poți ajuta cu nimic.
- O să te omoare. - Da, probabil o să încerce.
Dar să sperăm că Mickey a chemat poliția până acum.
- Crezi că Mickey e teafăr? - E o "nucă tare". N-are nimic.
Dar dacă n-a chemat poliția până acum, tu ești singura noastră șansă de scăpare.
Tu. Vezi cimitirul ăsta? E uriaș.
Voi intra acolo. Îi voi lua pe Austin și pe Jewel.
O să ne ascundem și o să așteptăm până te întorci tu sau Mickey.
- În regulă. - Bine.
În regulă.
Am ajuns, Rusty.
Rusty, am ajuns.
Am ajuns, Rusty.
Rusty! Am zis că am ajuns.
Rusty! Vino și mă prinde!
Ajutor!
Te rog, nu!
Chiar îmi place de prietena ta.
Dă-le drumul lui Jewel și Austin, apoi mă voi preda.
N-aș prea crede. Ne-am împrietenit mult în ultimele ore.
- Aveam o înțelegere. - Foarte mult.
A început să-mi placă de ea.
Jewel! Sunt chiar aici, iubito! Dă-i drumul, jigodie!
- Poate. - Cum adică "poate"?
- Cu tine vorbesc. - Sau poate că nu.
- Vino după ea, băiete. - Nu!
Am învățat asta de la un jucător de hochei.
Ajutor!
Asta-i tot ce poți, puștiule?
Trebuie să fii mai bun de-atât.
- Du-te dracului! - Du-te tu!
Doamne!
Să nu pleci nicăieri.
- Dumnezeule! - Jewel e în concasor. Oprește-l!
- Cum? - Apasă comutatorul!
Repejor! Oprește-l!
Ajută-mă să mă ridic. Dă-mi aia!
Jewel! Vin, iubito!
Jewel!
Ce naiba? Nu! Fir-ar!
Fir-ar!
Dumnezeule! Nu!
Ești la jumătatea drumului către spital, Jewel.
O să-l omor!
- Unde e? - A dispărut.
Camionul lui a dispărut. Haide! Trebuie să-l găsim.
Piciorul meu!
Hai! Trebuie să plecăm de aici! Trebuie să ieșim!
Trebuie să ieșim.
- Dumnezeule, m-am blocat! - Ce?
- Mi-a înțepenit piciorul. - Cum adică?
Scoate-l!
Nici eu nu pot să-l scot.
Haide!
Așa...
Haide! Așa. Gata.
- Haide! - Grăbește-te!
Nu... Înapoi.
Da!
Îți place asta, Rusty?
Să începem.
Îți place? Vrei să intri în concasor?
Da!
Haide! Așa.
Alisa!
Alisa, ești teafără? Te scot eu.
E mort.
- Hai să plecăm de aici. - Da.
- Zicea că-l cheamă Rusty Nail. - Avea stație?
Cam așa ceva.
Știți de ce voia să vă facă rău vouă și prietenilor voștri?
Fiindcă era un psihopat.
Bine. Legistul îi așteaptă.
Am înțeles.
Det Assael o să vă ducă la cabinetul medicului legist.
Trebuie să identificați un cadavru.
Cadavrul cui?
Nu ne putem pronunța sigur, dar credem că e dl Cole.
- Mickey. - Condoleanțe.
Sunt gata de plecare.
Nimeni n-ar fi putut supraviețui.
Deschide-l.
Vreau să văd cadavrul.
- Acum îl ridicăm. - Dați-vă în spate.
Bine. Așteptăm.
E încă în viață.
- Mersi că ai oprit. - Vrei să te duc cu mașina, amice?
- Da, domnule. - Urcă.
Cum te cheamă?
Rusty. Rusty Nail.
Traducerea și adaptarea: Alexynho @ www.titrari.ro